Deci, Volodya, ai de gând să ne spui în care clădire se află?
Nu am cum să știu acest lucru.
Este tot timpul în mișcare. Sare dintr-o clădire în alta.
La ce etaj?
Nu știu.
Asta rămâne de văzut.
Dezbrăcați-l.
Puneți-l într-o uniformă de-a noastră.
Vezi tu, germanii sunt perseverenți.
Ăsta-i lucrul bun la ei.
Omule, trebuie să admiți că atunci când le intră ceva în cap...
Ai dreptate.
Hai să vedem dacă ne-a sosit clientul.
Ești gata?
Iar acum, faimosul păstor din Urali, pe care maiorul Konig îl crede un idiot, scoate capul să se asigure că și-a atins ținta.
Maiorul Konig îl vede.
Țintește spre casca lui.
Trage.
Iși demască poziția și este împușcat la rândul lui.
Doar dacă... maiorul Konig nu trage...
pentru că nu este acolo.
Koulikov!
Nu crezi că este ciudat, ăsta, ultimul?
L-au trimis să fie împușcat la fel ca ceilalți.
Nu este normal.
Nu fără artilerie, fără să încerce să-l acopere.
O, nu, eu sunt cel care a fost prost.
Ăștia nu dau nici un rahat pe băieții cu telefoanele.
Vreau să zic, este la fel cum ne purtăm noi cu ucrainenii.
Niciodată nu vor deranja un maior pentru câțiva nenorociți.
Mâine vom împușca niște generali.
Cine este la rând?
Cred că eu.
O, ești mare trișor!
Nu poți să-l păcălești pe Papa Koulikov.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, este rândul meu să trec primul.
Și este rândul tău să capeți o gaură în pantaloni.
Pentru victorie.
Povestea asta cu lunetiștii durează de prea mult timp.
Ce are de gând micul tău prieten să facă în privința asta?
Testează, tovarășe Kruschev.
Le pune nemților tăria la încercare.
Se pregătește meticulos.
Vodka... este un lux pe care ni-l permitem.
Caviarul este un lux pe care ni-l permitem.
Timpul, NU.
Este conștient de asta, tovarășe Kruschev. Amândoi suntem.
Vă asigur că va reuși.
Bine.
Se pare că sunteți destinați să aveți succes.
Văd că te țin ocupată.
Am luat asta din bucătărie.
Este de la recepția de ieri. Am crezut că dnei Filipov s-ar putea să-i placă.
Va fi încântată. Drăguț din partea ta.
Sunt mai mulți, dacă cumva ți-e foame.
Ești evreu, nu-i așa?
Nu cred că religia te împiedică să mănânci nisetru.
Tatăl meu a avut o premoniție că toate aceste lucruri se vor întâmpla.
Te referi la război?
El a înțeles că trădarea evreilor merge adânc.
Stângea bani ca să cumpere ceva pământ în Palestina.
Zicea că este singurul pământ căruia îi aparținem cu adevărat,
singurul pământ pe care avem datoria să-l apărăm.
A insistat să învăț să trag cu pușca.
Am învățat să trag.
Știu că în timp de război sentimentele personale trebuie date la o parte, dar vreau să-ți cer o favoare.
Sigur. Cere-mi orice.
Vreau să fiu repartizată pe front.
Ce s-a întâmplat, Tania?
L-a împușcat.
L-a împușcat chiar când a sărit. Și a sărit primul.
L-a împușcat din aer.
A fost o lovitură imposibilă.
N-am mai văzut așa ceva.
Ai promis oamenilor o victorie pe care eu nu o pot obține.
N-am nici o șansă împotriva acestui om.
Nu trebuie să vorbești așa, Vassili.
Și dacă îți spun că am găsit o cale să-i urmărim mișcările?
Avem pe cineva, Vassili.
Cineva apropiat lui care ne dă informații.
Data viitoare vei fi cu un pas înaintea lui.
Promit.
Vreau să-ți cer o favoare.
Mie?
Este vorba despre Tania.
Intră.
Nici măcar nu știe că exiști.
Dar în acest moment, tu ești aproape de el cum nu mai este nimeni pe acest pământ.
Îi vezi fața prin lunetă.
Vezi chiar și dacă s-a ras de dimineață sau nu.
Vezi dacă este căsătorit după verigheta pe care o poartă.
Nu este ca și cum ai trage doar într-o siluetă din depărtare, doar într-o uniformă.
Este fața unui om.
Aceste fețe nu-ți dau pace.
Se întorc și... sunt înlocuite de și mai multe fețe.
Danilov ți-a cerut să-mi spui asta?
Te place foarte mult. Cred că ar fi încercat orice să te facă să te răzgândești.
Nu ți-a spus de ce am cerut transferul?
Nu.
Azi dimineață, a sosit la Comandament o listă.
Era o listă cu civilii care au fost încărcați ca vitele în convoiul spre Germania
ce a părăsit Stalingradul acum trei săptămâni.
Părinții mei erau printre ei.
Dupăr 30 de kilometri, soldații germani au oprit trenul și i-au obligat pe toți să coboare.
În mijlocul unui pod, i-au legat pe toți la un loc, doi câte doi.
Mame cu fiice. Soți cu soții.
I-au... i-au aliniat de-a lungul liniei și au tras câte un singur foc în fiecare pereche ca să nu consume gloanțele.
A mers.
Trupurile celor care mureau îi trăgeau pe cei vii sub ape.
Știu că au murit împreună.
Niciodată nu ar fi stat despărțiți.
Asta-i pușca lui Koulikov. Este o pușcă... bună.
Îți mulțumesc.
Știu cum își părăsește ascunzătoarea.
Trece prin fabrica de tractoare.
Fabrica de tractoare este mare.
Știu exact pe unde. Se târăște printr-un jgheab de sub grătarul de la cuve, apoi iese afară prin atelier.
Între ele este un spațiu în care este descoperit.
Este sub o țeavă mare de fier prin care poți merge în picioare.
5 noiembrie 1942
Noroc, tovarășe.
Știu exact unde mă așteaptă.
Va fi la ieșirea de la țeava mare, lingă jgheabul de scurgere.
Îl vom prinde din spate.
Prin conductele astea vom ajunge în cealaltă parte a atelierului.
Vino după mine.
Ia-o pe acolo. Eu o să merg pe aici.
Bine?
Rahat!
Sergei, ar trebui să te întorci.
- Nu, sunt bine. - Du-te înapoi.
Nu, du-te tu!
Țineți picioarele ascunse.
Haide. Haide. Haide.
Tovarășul Stalin vă cere un ultim efort!
Soarta patriei-mamă este la răscruce!
Soarta tuturor acelora pe care îi iubiți și doriți să-i păstrați!
Pentru ei vom lupta astăzi.
Ascultă-mă, Tania. Germanii aruncă asupra noastră tot ce au.
Dacă sunt norocoși, doar un soldat din 10 se va mai întoarce viu înapoi.
Ai studii înalte. Știi limbi străine.
Orice interceptare pe care o traduci salvează sute de vieți.
Orice mesaj pe care-l decodezi omoară sute de nemți.
Ai datoria să supraviețuiești.
Vassili s-a născut să tragă cu arma. Este ceea ce știe.
Tu și eu ne-am născut pentru scopuri diferite.
Dacă Vassili ar fi fost aici, ți-ar fi spus același lucru.
Unde este? Unde este Vassili?
Ține capul jos.
- Spune-mi unde se ascunde. - Stai în conducta aia, Tania.
Stai acolo. Stai acolo! Lasă capul jos!
Ușurel.
Nu trage.
Este acolo.
Vezi stâlpul ăla din fața ta?
Vreau să te duci în spatele lui.
Du-te.
Tania, vreau să găsești o bucată mare de geam.
O bucată de geam.
Vezi cuptorul din spatele meu, în stânga fabricii?
Da? Nu te-am auzit.
- Da. - Da.
Vezi cele două aerisiri?
- Da. - O vezi pe cea cu un grilaj rupt?
Da.
Asta este ceea ce vreau de la tine.
- Ești pregătită? - Da.
Trei... doi... unu...
Bună, Sacha.
A fost chiar acolo unde ai spus tu că va fi.
Aproape acolo.
Este foarte inteligent.
Povestește-mi despre el.
De ce l-a învățat bunicul lui cum să tragă cu pușca, și nu tatăl său?
Tatăl lui este mort. La fel și mama sa.
Vorbește despre tatăl său?
Nu. Nici nu l-a cunoscut.
A fost la vreo școală?
Știe să scrie. Răspunde la o mulțime de scrisori.
Sunt și fete care îi scriu?
Toată lumea îi scrie.
Este vreo fată din satul său pe care o iubește?
- Nu este din satul său, este aici. - Ea îl iubește?
Da, pentru că el este chipeș.
Pentru că el este curajos, iar ea este foarte frumoasă.
O cunosc bine. Este de la mine din cartier.
Ea a fost la universitate. Arată bine împreună.
Cred că se vor căsători, mai devreme ori mai târziu.
Cel puțin, așa cred.
Dar tu, Sacha, de ce îi ajuți pe germani?
Pentru că sunt mai puternici. Pentru că vor câștiga războiul.
Și pentru că îți place, ciocolata, nu?
Toți oamenii ăștia de aici știu că vor muri cu toții.
Așa că fiecare noapte în care se întorc este considerată un bonus.
Nu înțeleg.
Deci, fiecare ceașcă de ceai, fiecare țigară devine o mică sărbătoare.
Pentru că pentru mulți dintre noi este, poate, ultima noapte.
Este ceva cu care trebuie să te împaci.
Fiecăruia îi vine timpul.
În pădure, lupul trăiește trei ani, iar măgărușul trăiește nouă.
Deci, ăsta vrea să fie un proverb din Urali.
Nu îi înțeleg sensul. Despre ce e vorba?
Măgărușul trăiește mai mult pentru că este mult mai folositor.
Acum are sens.
Dar nu sunt măgari în pădure.
Tu ai inventat asta.
Deci... sunt un măgăruș?
Oamenii ca tine și ca Danilov vor supraviețui.
Oamenii care au citit cărți, care au o educație.
Vor avea nevoie de voi când războiul se va sfârși.
Și dacă vei supraviețui?
Ce va face atunci folositorul Vassili Zaitsev de acum?
Vreau să lucrez într-o fabrică.
Bunicul meu m-a dus la o fabrică odată.
Acolo era un om, sus pe o pe o pasarelă.
Nu era în albastru, ca ceilalți.
Oamenii pe care îi superviza nu înțelegeau ce fac ei acolo.
Dar pentru el, pentru el, acolo sus, era simplu, totul era clar.
Și atunci m-am gândit: "Într-o zi, voi putea fi acel om."
E trist să ai un vis care știi că nu se va înfăptui.
Și de ce nu?
Tu vei supraviețui tuturor.
Vei fi cel mai bătrân măgar din pădure.
"150 metri mai sunt între germani și Volga.
Astăzi, întreaga lume are ochii ațintiți asupra acestor 150 de metri.
Acești metri sunt cei care fac din Stalingrad cel mai important capitol al războiului.''
Prietena ta, Tania...
ai văzut-o?
Este acolo acum, cu lunetiștii.
Spune-i maiorului că vom trimite toți lunetiștii să susțină atacul împotriva fabricii.
Spune-i că Vassili va fi acolo.
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Sigur.
Danilov.
Trebuie să te oprești să mai scrii lucrurile astea despre mine.
Nu-l voi prinde pentru că nu sunt așa de bun.
Mai devreme sau mai târziu, mă va găsi, iar atunci mă va omorî.
Ți-am mai zis să nu vorbești așa.
De data asta este altfel.
Ai creat din mine ceva ce nu sunt.
Nu mai pot să port această greutate. Vreau să lupt.
Vreau să lupt ca un simplu soldat.
Înțeleg.
Treaba e că nu ești un simplu soldat. Ești unul foarte bun.
Nu. Sunt ceea ce tu m-ai făcut.
Nimic mai mult.
De ce îmi spui asta acum?
Ce s-a întâmplat?
Ce s-a schimbat?
Ai vorbit cu Tania pentru mine?
- Da. - Și s-a răzgândit?
Nu știu.
O va face. Va fi mult mai în siguranță. O va face, știi asta.
Va fi ușor pentru tine să o transferi.
Germanii pregătesc încă o ofensivă asupra centrului orașului.
Propaganda de război este crucială pentru moral. Avem nevoie de tine mai mult ca oricând.
Sacha. Stai. Sacha!
- Spune-i ce știi, Sacha. - Bună, Sacha.
Era noroi pe cizmele maiorului.
Sacha l-a convins pe maior că este de partea lor.
Nu trebuie să-ți spun ce risc și-a asumat.
Noroiul era galben. Este un singur loc unde noroiul are culoarea asta,
în spatele fabricii chimice, este ditamai movila pe șine.
Foarte bine.
Sacha, așteaptă-mă afară.
Danilov.
N-ai nici un drept să te folosești de el.
Nu, nu, nu mă folosesc de el, Vassili.
A făcut asta de bunăvoie.
Și știi de ce?
Pentru că el crede în tine!
Mâine dimineață, vom ataca să recucerim fabrica chimică.
Sacha ia zis maiorului că vei fi acolo, așa că acum știi unde trebuie să-l aștepți.
- În mijlocul unui atac. - Urmez niște ordine.
Îți sugerez să faci la fel.
Sunt conștient de riscuri.
Vei fi bine.
Tovarășe.
Ăia sunt germani, acolo sus.
Ieri erau rușii.
Nu mai avem mult.
Sacha, joci un joc foarte periculos.
Vreau ca tu să câștigi.
Vezi acolo, în față? Continuă să mergi de-a lungul râului.
Este sigur... o bucată de drum.
E mort. Am găsit asta asupra cadavrului lui.
Motivul pentru care te afli aici a încetat să mai existe.
Scuzați-mă, dle general, dar nu cred...
E un avion cu destinația Berlin, mâine seară. Iar tu te vei afla în el.
Până atunci, trebuie să-ți cer însemnele personale.
Imaginează-ți cum ar profita propaganda sovietică de pe urma morții tale.
Dacă vei muri, vei muri ca un necunoscut.
Oricum, ai fost foarte aproape să ratezi.
Te rog să ții și această Cruce pentru Merit în Război.
A fost acordată post-mortem unui locotenent din Divizia 116 Infanterie
care a căzut aici în primele zile ale acestei bătălii.
Era fiul meu.
Dacă bucata asta de pământ este capturată, totul e pierdut!
Vino aici.
Ce ți-am spus eu?
Te-ai jucat prea mult!
Dacă se confirmă că este mort, vom cădea!
- Ei bine, fii liniștit. - Nu este adevărat.
A fost interceptată de la comandamentul lor.
Tot ce trebuie să facă este să-i atârne trupul în fața oamenilor noștri.
Mint.
Asta-i bine. E foarte bine.
Scrie asta, atunci. "Vassili Zaitsev nu este mort.
Asta a avut la micul dejun astăzi.
Asta este poza lui citind ziarul de azi." Tu ești poetul.
Ce?
Nu te vei retrage de pe malul râului!
Nu-mi pasă dacă ai pierdut jumătate din oameni!
Pierde și cealaltă jumătate sau împușcă-te!
Încă nu s-a întors?
Va fi aici în curând.
Atacul germanilor ne-a rupt liniile. De asta întârzie.
Putem să ieșim afară?
I-am scris mamei despre tine.
M-a rugat să-ți spun că, după ce se va sfârși războiul,
dacă ai nevoie de ceva, de orice, familia mea te va ajuta.
Știi că mă aflu aici pentru tine.
Spun că Vassili este mort.
Vassili Zaitsev nu îi va mai vedea pe cei dragi vreodată.
Predați-vă! Asta este singura voatră șansă.
Ești supărat.
Pentru că Zaitsev este mort?
Nu trebuie să ascunzi asta. Nu este o rușine.
Ești ca și el.
Nu-i asculta. Este doar propagandă. Nu este mort.
Și știi de ce?
Pentru că eu încă nu l-am omorât.
Îți voi spune un mic secret.
Doar ție, pentru că știu că pot avea încredere în tine.
Dar trebuie să juri că nu vei spune nimănui.
Juri?
Am găsit un loc perfect. Se află la ieșirea din gară.
Mă voi ascunde în turnul pentru apă.
Mâine. Îl voi aștepta acolo.
O să vezi. Va fi acolo.
Întotdeauna este.
Vreau să mai juri că, de acum înainte, vei sta acasă.
Juri? Da?
Bine.
"Știm că este în viață. Știm că nu ne-a părăsit.
O știm pentru că el este parte din noi. Vassili este etern."
Unde ai fost? Te-am căutat peste tot.
Oh, n-ai aflat? Am fost mort.
În sfârșit, marele lunetist Zaitsev Vassili a fost omorât.
Cel adevărat.
Eu am adormit și mi-am ratat șansa.
Apoi m-am retras într-un colț, ascunzându-mă de omul care dorea să mă omoare.
Voi vorbi cu Kruschev.
Te va trimite înapoi la vechea ta divizie.
- Unde-i Tania? - Este la adăpost.
Am fost la adăpost. I-am spus că nu ești mort.
Maiorul a spus același lucru. A spus că ceilalți nemți mint.
Mi-a spus că tu îl vei aștepta la gară.
Vassili.
Micuțule Sacha. Știam eu.
- Vassili. - Tania.
Știam că nu ești mort.
Cum așa?
Pentru că abia ne-am întâlnit.
M-am rugat pentru prima oară de când eram o fetiță.
Când am deschis ochii, Sacha stătea acolo așteptând să-mi dea veștile bune.
Cred că te iubește chiar mai mult decât mine.
Către înaltele foruri militare, aduc la cunoștiința comandantului schimbările remarcate
în atitudinea de luptă a soldatului Vassili Zaitsev.
Se folosește de orice ocazie ca să se eschiveze de la îndatoririle sale,
se îndoiește de victoria noastră și face remarci defăimătoare în public.
Durata inexplicabilă a duelului său cu lunetiștii naziști poate fi explicată doar
prin neîncrederea sa cu care privește idealurile comuniste.
Bună dimineața, Sacha.
Încă o dată, a știut exact unde să mă găsească.
Nu crezi că-i ciudat?
În ce mă privește, doar tu știai. Nu te acuz de asta, Sacha.
Ai făcut un lucru curajos. Ți-ai ales tabăra Respect asta.
Dar nu este tabăra mea. Suntem amândoi soldați, și suntem amândoi inamici, deci știu că înțelegi.
Sunt supărat pe tine, micule Sacha, pentru că n-ai stat acasă așa cum te-am pus să juri.
Sunt supărat pe tine pentru că mă obligi să fac ceea ce trebuie.
N-am mai văzut pe nimeni până acum care să stea încruntat în timpul somnului.
Cât timp ai stat și te-ai uitat la mine?
Toată noaptea.
Ai sforăit fericit ore întregi.
Nu sforăi. Sau chiar sforăi?
Ca un porc.
Presupun că am și vorbit în somn.
Da.
Trebuie să îți spun ceva.
În trenul care ne-a adus aici am fost în același vagon.
Nu.
Te-am remarcat.
Citeai și aveai o față obosită.
N-am îndrăznit să te privesc, erai așa de frumoasă.
Eram speriat.
Apoi, nu m-am putut opri să nu mă gândesc la tine. Îmi vine să zâmbesc.
Apoi m-am gândit la toți bărbații care au avut norocul să te cunoască,
care te-au făcut să râzi, cât de norocoși sunt.
Și acum stau culcat lângă tine.
- Chiar sforăiam? - Ca un porc.
Ce?
- Oh, Dumnezeule! - Oh, nu.
- Oh, Dumnezeule! - Tania, nu.
- Tania, nu! - Nu, lasă-mă!
- Lasă-mă! Lasă-mă! -Asta vrea!
- Lasă-mă!
- Nu, te va omorî. Te va omorî! - Lasă-mă să plec!
- Voi fugi după tine și mă va omorî și pe mine. - Lasă-mă!
- Asta vrea! Îl voi prinde.
Îți promit că îl voi omorî.
Îți voi aduce pușca lui. Îți promit, Tania.
Am nevoie de tine.
Trebuie să plecați, dnă Filipov. Stalingradul poate cădea.
Ultimele bărci tocmai pleacă. Germanii pot fi aici în orice moment.
Ți-a adus un permis. Vei fi în siguranță pe malul celălalt.
Strâge-ți lucrurile. Te vom ajuta să le duci la zona de îmbarcare.
Nu plec. Asta-i casa mea.
Este casa lui Sacha al meu. Nu pot să plec.
Trebuie să vă spun ceva, dnă Filipov.
Ceva foarte greu de înțeles. Este vorba de Sacha.
A trecut de partea germanilor. Și-a trădat țara.
Este de partea inamicului acum. Nu se va mai întoarce.
Oh, Dumnezeule.
A devenit un trădător.
Sărăcuțul de el.
Ce a făcut?
Deci, va rămâne să stea acolo?
Da... va rămâne să stea acolo.
N-ar trebui să spun asta, tovarășe comisar, dar poate este spre binele lui.
Dacă germanii vor câștiga, va fi în siguranță.
Știu că nu e bine, dar poate a făcut o alegere bună.
- Oh! Oh, Tania! - Tania?
- Oh, Tania! - Tania!
Oh, Dumnezeule! Oh!
Îmi trebuie un doctor! Un doctor!
Am permis. Am permis!
Trebuie să o lăsați să treacă.
Vă rog!
- Este inutil. Nu va supraviețui. - Nu! Nu, va supraviețui!
Este fiica mea! Este fiica mea!
- Te implor! - Bine.
- Oh, vă mulțumesc! - Puneți-o în barcă.
"Sunt sănătoasă. M-au dus pe celălalt mal. Toate cele bune Sasha."
Unde este?
Unde este maiorul?
La câțiva centimetri de fața ta.
Am fost așa de prost, Vassili.
Omul trebuie să rămână cel care este. Nu există omul de tip nou.
Am încercat din răsputeri să creăm o societate în care toți să fie egali,
în care să nu ai nimic în plus pe care vecinul tău să fie invidios.
Dar va exista întotdeauna ceva pe care să fii invidios.
Un zâmbet, o prietenie.
Ceva ce nu ai și vrei să-ți însușești.
În această lume... chiar și una sovietică vor exista întotdeauna bogați și săraci.
Bogați în daruri...
săraci în daruri.
Bogați în dragoste...
săraci în dragoste.
Tania nu se va întoarce.
Este moartă, Vassili.
A fost lovită de un șrapnel. S-a întâmplat repede.
Cred că nici măcar nu l-a văzut venind.
Se întorcea la tine.
Imediat ce am dus-o pe dna Filipov la bărci, se întorcea la tine.
Avea dreptate. Ești un om bun, Vassili.
Vreau să te ajut, Vassili.
Lasă-mă să fac un ultim lucru. Ceva folositor. Pentru schimbare.
Lasă-mă să-ți arăt unde este maiorul.
Nu face asta. Nu face asta!
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU... 3 februarie 1943
Astăzi, 3 februarie 1943, este o zi prevestitoare de rău pentru Hitler
și pentru rândurile interminabile de mii și mii de prizonieri germani.
Este o zi de neuitat, o zi de speranță pentru patria-mamă.
După 180 de zile de lupte eroice în piața orașului Stalingrad, ca rezultat al valorii și sacrificiului soldaților noștri,
comandantul glorioasei noastre Armate Roșii a primit predarea necondiționată a invadatorilor naziști.
Îmi pare rău. Nu, tinere, nu găsesc numele ăsta în registru. - Ați mai putea verifica o dată?
- Astea-s adresa și numele ei. - Nu este aici.
Da, asta e adresa noastră, dar ea nu mai este aici.
- Asta e adresa. A fost aici. - Îmi pare rău.
- Mi-a scris. - M-am uitat de trei ori. Nu este aici.
Crede-mă, acolo nu este nici o Tania Chernova. Nu te pot ajuta.
Îmi pare așa de rău.
Decorat în repetate rânduri cu Ordinul Lenin, Vassili Zaitsev a fost ridicat la rangul de Erou al Uniunii Sovietice.
Pușca lui poate fi văzută astăzi la Muzeul de istorie din Stalingrad, lângă alte simboluri ale victoriei împotriva Germaniei naziste.
S F Â R Ș I T
Reprocesare video & audio,corectare traducere, adaptare și subtitrare : Enforcer. bad48@lycos.com
Bazat pe o traducere semnată: Horthy B.74